Сайт поезії, вірші, поздоровлення у віршах :: Наталка Кольоровісни: Бранці - ВІРШ |
![]() |
![]() UA | FR | RU Рожевий сайт сучасної поезії |
![]()
|
Додавати коментарі можуть тільки зареєстровані користувачі..
КОМЕНТАРІ Наталка Кольоровісни відповів на коментар $previous_title_comm, 01.01.1970 - 03:00
То таке... філософське...
alla.megel, 02.07.2011 - 10:59
Колись моя улюблена вчителька сказала: "Ти живеш не своє життя"... Було так сумно, а згодом я зрозуміла, що вона мала на увазі. А Ви, Наталочко, вклали це у вірш. Гарно!
Наталка Кольоровісни відповів на коментар $previous_title_comm, 01.01.1970 - 03:00
Весь час думаю про те, що сію крізь пальці життя, а воно все одно сіється ![]() Юхниця Євген, 23.05.2011 - 19:15
Тобто, головна думка - про це, а що ми - нещасні - так вийшло. Зрозумів, дякую, добре що відповіли, на жаль, інші - не вступили у дискусію, та нічо! гарного вечора Вам!
Юхниця Євген, 23.05.2011 - 17:14
Давно хотів запитати(тому, що зустрічаю такі думки нерідко) - а чому ми - нещасні бранці? Спермотозоїди боролися, батьки боролися, ми народилися, вижили, і після цього ми - ще нещасні? А може - не всі нещасні? Чи може - нещасні - намагаються і іншим нав,язати думку, про те, що усі - нещасні?Ці питання поставив не по віршу, а для загальної дискусії, а що Ви про це думаєте? Наталка Кольоровісни відповів на коментар $previous_title_comm, 01.01.1970 - 03:00
Іноді людина, якою б золотою вона не була, старанно займається сівбою життя крізь пальці, шукає всілякий непотріб, а все найкраще в той час проходить красиво повз неї. У багатьох людей певно все так і відбувається, тому і пишуть щось накшталт.
|
|
![]()
|